Mul pole muud peale žestide.
Ma ei saa toetuda sõnadele, sest mu keel on loodud pika ja lamedana
ning on seetõttu kasutu tööriist keerukate mitmesilbiliste helide loomiseks.
Ja seetõttu ma olengi nüüd siin,
ootan Denny kojutulekut,
lamades enda tehtud loigus.
Tere, Enz!
Enzo?
Ma kuulen muret ta hääles.
Mis juhtus, sõber?
Oh, Enz.
Ma haistan ta juures päeva lõhnu.
Mootoriõli, bensiin... ja praekana.
Suudad sa püsti tõusta, sõbrake?
Ma olen siin, vana. Olen siinsamas.
Olgu.
Suudaks ma vaid rääkida,
siis ütleksin, et ärgu muretsegu.
Ma nägin kord telekast dokumentaali Mongooliast.
Mongoolias usutakse, et kui koer lõpetab oma elud koerana,
siis sünnib ta uuesti inimesena.
Ma olen siinsamas.
Vaat niimoodi.
Saan aru, et sellega kaotaksin kõik mälestused, oma kogemused.
Aga mul on plaan.
Püüan jäädvustada oma teadmised oma hinge,
kandes seda sügaval oma eksistentsi soppides,
nii et kui ma vaatan ärgates oma uusi käsi,
siis ma juba tean.
Seal mu Enzo ongi.
Ma olen siis valmis.
Ma mäletan.
Ta valis mu välja kutsikakuhjast.
Käppade ja sabade sasipuntrast.
Ta peatus ühes farmis teel koju Yakima ringrajalt.
Juba siis teadsin, et erinen teistest koertest.
Mu hing tundus kuidagi... inimlikum.
See. Kindla peale see.
Pesakonna parim. - Ta ütles seda alati.
Pidage korraks kinni. Me plaanisime selle endale jätta.
Tema ütles ka alati seda.
Kui palju?
Ja nii heitsin esimese pilgu ülejäänud elule.
ELU LÄBI KOERA SILMADE
Tony! Denny on kohal.
Oodake ainult.
Ma ei teadnud, et kutsika võtad. - Ma ka mitte.
Nägin silti tee ääres ja ma ei tea, miski tuli nagu mulle peale.
Kas pole nii, Enzo?
"Enzo"? Nagu Ferrari? See on äge.
Sa ei saa koera võtta. Sind pole kunagi kodus.
Sa rikud hetke ära. Meie parim sõber, ta rikub selle hetke ära.
Ma võtan ta teele kaasa. Oma talismaniks.
Täna meie kontserdile tuled? Soojendame Dive'is The Scoffsi.
Ta ei saa. Peab kutsika eest hoolitsema.
Näed, ta toob mulle juba õnne.
Hommikul helistati, nad vajavad lisasõitjat.
Jah, ikka. Jätan sulle pääsme väravasse.
Olgu, kaks pääset.
Kes see tüüp oligi?
Just nii.
Mulle meeldis mu uus kodu.
Muru polnud, aga arvasin, et saan hakkama.
Enzo, ei! Don, ma helistan tagasi.
Ja... lase käia.
Olgu, sõber, anna tuld.
Dennyle pakkusid suurt huvi mu vetsukombed.
Nonii. Lase käia.
Muidugi lasid.
Olgu, semu...
on aeg magama minna. Homme suur võidusõit.
Ole nüüd hea poiss.
Maga veidikene, eks ole?
Hästi.
Olgu peale.
Hüva.
Hiljem sain teada, et see on televisioon.
Aja jooksul õpetas see mulle inimestest mõndagi.
Tol õhtul tundus see aknana teise maailma.
Oi, see meeldib sulle, mis?
Meeldis?
Ei, ma armastasin seda.
Parem jalg gaasile.
Kurvis annad järele.
Veel parem, kui ta mu võistlustele viis.
Denny!
Oi, näe! - Kutsikas.
Denny korter oli kodu, aga see...
see oli minu tõeline koht.
See oli põnevam, kui ettegi kujutasin.
Mis arvad, Enzo? - See oli kui taevas maa peal.
Mis ta nimi oligi?
Denny Swift. Auto number 96.
Ta käib aeg-ajalt raha eest õpetamas, aga usu mind,
see poiss on lihvimata teemant.
Rajast õhkuv kuumus, meeletu kiirus ja meeskonna täpsus,
see kõik vaimustas mind.
Ta sõitis aasta vormel 3 peal. Võeti Zip Simone'i Audi programmi.
Hakkas endale nime tegema, aga Zippy läks pankrotti. Ta jäi autost ilma.
Kui sul on tõesti plaan oma tiim luua, siis see seal on just õige mees.
Ta on peaaegu terve ringi sabas loksunud.
Asi pole raskes jalas. Loeb tunnetus.
Denny oli esimene, kes otsustas vihmarehvid alla panna.
Astu siiapoole.
Jälgi seda.
Kõigi oma võidusõiduaastate jooksul pole ma näinud märjal rajal kedagi sellist.
Meenutab seda, mida Senna kohta öeldi: "Kui sajab, siis mitte tema peale."
Tema võidu puhul nägin otsekui ehedat suurust.
Esimene võidusõit, mis?
Kuidas tundub, poiss? Kas meeldib? Meeldib või?
Poiss, on sul hetk aega?
Saa tuttavaks Sean Wrightiga.
Tere. Denny Swift.
Ta müüs oma tehnikafirma ropu raha eest maha
ja tahab nüüd oma raha võidusõidule raisata.
Jah, olen sinust vist lugenud.
Oli see täna vast võit.
Kas sa võiksid tema heaks niimoodi sõita?
Pange mind proovile.
Mu esimene aasta möödus nagu udus.
Näita siia.
Ma mõistan, et kellegi lapsepõlv pole ideaalne,
aga minu oma oli sellele üsna lähedal.
Denny hakkas täiskohaga Wrighti heaks sõitma ja võttis mu alati võimalusel kaasa
nagu oma meeskonna neljajalgse liikme.
Enz, on kõik hästi?
Mul oli paremini kui hästi.
Sõida! Valmis!
Nimetage seda saatuseks või vedamiseks.
Teadsin, et olin määratud tema koeraks saama.
Denny ütles ikka,
et parimad sõitjad keskenduvad vaid olevikule.
Pole kinni minevikus ega vaata tulevikku.
Põruta!
Järelemõtlemine tuleb hiljem.
Selleks salvestavad sõitjad iga oma liigutuse oma pardakaameratega.
Ma pean varem pöörama. Et paremini kurvi võtta.
Ma õppisin temalt nii palju, tasakaalu, ootuse, kannatlikkuse kohta.
Auto läheb sinna, kuhu pilk, Enz.
Ja ma fantaseerisin, et ühel päeval saaksin minagi võidu sõita.
Palju õnne tänase vapustava võidu puhul. See polnud mingil juhul lihtne sõit.
Teate, ma olen riskeerija.
See võit oli puhtalt tänu sulle. See tüüp ei maininud sind kordagi.
Sa oled selle venna jaoks liiga hea, Denny. Sa peaks hankima omaenda sponsorid.
Jah, võibolla.
Mu sõitjad vaatavad mulle kui oma juhile...
Keera see kloun kinni. Pane Marinersi mäng.
Denny kordab ikka üht vana ütlust:
"Ühtegi võidusõitu ei võideta esimeses kurvis,
aga paljud on seal kaotatud."
Ainult sina ja mina, Enz. Alati sina ja mina.
...ja siis annad gaasi juurde.
Miski polnud meile võidusõidust tähtsam.
Teadsin, et see oli ainult aja küsimus,
millal Denny jõuab eesmärgini ja asub Euroopas vormel 1 rooli.
Las käia!
Ja kogu maailm näeks teda nagu mina.
Fännid kõikjal imetleks teda.
Tema võidud oleksid legendaarsed.
Tema nimi raiutud kivisse meie spordi suurimate nimede kõrvale.
Aga praegu oli ta ainult minu tšempion.
Ja siis ilmus tema välja.
See oli vägev. - Jah.
Tere.
Enzo, see on Eve.
Tere, Enzo. Kuidas läheb?
Mu esimene mulje Eve'ist oli sama keeruline kui lõhnad õhus.
Ma pole eriline koerainimene.
Köögiviljade, šampooni ja feromoonide segu.
Jah, ta on rohkem inimene kui koer.
Dennyle paistis ta hooldus meeldivat.
Ta käis kindlasti iga päev vannis ka.
Kas ta põrnitseb alati niimoodi inimesi?
Kui need talle meeldivad.
Kas sa oled kokk või midagi?
Ei, ma õpetan inglise keelt ja üks õpilastest on Taist
ja ta tehtud karri oli uskumatu. Aga tundub, et sa pead minema.
Ma ei tea, mis talle sisse läks. - Oli meeldiv tutvuda.
Tule siia, tule siia! Kuule, Eve?
Mu... mu sõbrad mängivad bändis
ja nad esinevad täna õhtul Nemo klubis.
Mõtlesin, et kui sul plaane pole...
"Peatrauma". - Jah, Seattle'i populaarsuselt kolmas
Soundgardeni tribuutbänd. - Jah, noh... nende endi väitel.
Kõlab lahedalt. - Kõlab või?
Jah! Jah, ei, me... me teeme selle lahedaks.
Hästi. Näeme siis. - Äge.
Nägemist.
Lähme.
Minu arvates rokkisite te täiega.
Näed, Mike? Ta oli närvis, sest me jätsime "Spoonmani" ühe salmi vahele.
Oi, me jätsime salmi vahele?
Kujuta seda nüüd ette läbi kogu kooliaja.
Milline laul su lemmik oli?
See... eelviimane.
See 12-minutilise kitarrisoologa? - Jah, see oli parim osa!
Vau, Denny, abiellu selle tüdrukuga.
Tahad veel üht? - Ei, aitäh. Kas saaks vett?
Jah, muidugi. Mike? - Jah.
Nii et te kaks alles kohtusite? - Jah.
Ja? - Kutt.
Ja ta on minu arust hästi tore.
Oota, kuni teda sõitmas näed. Siis armud täiega.
Kutt!
Mida? Ma lihtsalt...
Millal ma sind siis sõitmas näen?
Nagu Denny läheks selle õnge.
Ta ei teadnud midagi võidusõidust, aga mingil põhjusel see Dennyt ei seganud.
Oletasin, et ta jääb ruttu tahavaatepeeglisse,
aga kevadeks oli selge, et Eve ei kao kuhugi.
Tunnistan, et kadestasin seda tähelepanu, mida Denny talle pühendas,
ta suurtele pöialdele ja priskele taguotsale.
Oma tavalises autos, jah.
Mida teab tema inglise keele õpetamisest?
Jah, seda ma mõtlesingi.
Ja tema maitse telesaadete osas jättis tõsiselt soovida.
Kas sa lõpetad?
Denny püüdis talle ikka meele järele olla.
Kõik oma preemia nimel, mis tähendas palju silitamist ja... nuhutamist.
Kuidas su tund läks? - Hästi.
Kas kadestasin ta naeratust? Sundimatut naeru?
Võibolla kadestasingi.
Sest ta oli inimene, erinevalt minust.
Ma lähen valmistan meile hommikusööki.
Tõesti? - Jah.
Hästi, tänan.
Tere, Enzo.
Ega sa pahaks ei pane, kui ma ka teda armastan?
Nagu mul olnuks selles asjas sõnaõigust.
Nad abiellusid uhkes palees, millel oli oma ookean.
Paik, millised eksisteerisid vaid televisioonis.
Ma püüdsin igati abiks olla.
Käitusin viisakalt, ei näksinud kandikutelt oivalisi suupisteid,
ja käisin end kergendamas peost kõige kaugemas lillepeenras.
Koht kuulus Eve'i vanematele, Trishile ja Maxwellile,
keda ma pidasin kaksikuteks.
Kas kandja tooks sõrmused kohale?
Kui see hetk koitis, siis tegin, nagu õpetati, Denny pärast.
Tubli poiss. - Tule, Enz. Tule siia.
Tubli poiss.
Selle sõrmusega võtan su endale abikaasaks.
Eve?
Selle sõrmusega võtan su endale abikaasaks.
Ja nii sai meist perekond,
erineval tasemel entusiasmiga.
Kas oma pulmadeks oleks võinud habet ajada?
Maxwell. - Mida?
Lihtsalt tähelepanek. - No palun.
Keegi pole sinu silmis talle küllalt hea.
Ta meeldib mulle. Aga ma armastan oma tütart.
Ja selle mehe tööks on võidusõit.
Sa ei arva, et mul on õigus veidikene muret tunda?
Ei, kui Eve ei muretse.
Olen aru saanud, et inimesed ütlevad mida tahes minu ees,
sest ma olen ju kõigest rumal koer.
Helistasin läinud nädalal Andy Neubergerile.
Ta ütles, et nii pikalt võistelnud sõitja nagu Denny seda on,
kui selline läbi lööks,
siis oleks see nüüdseks ammu juhtunud.
Aga Eve'i sõnul läheb tal viimasel ajal hästi.
Ma teadsin, et leian teid siit. Torti lõikama.
Issi segas endale jooki.
Pärast pulmi tuli kolimine.
Ma olin selles osas kahevahel.
Nüüd oli mul ruumi ringi tormata.
Aga vana korter oli meie, minu ja Denny oma.
Ma püüdsin oma tunnetest märku anda.
Mis see oli? - Enzo. Ta on elevil.
Aga mu žeste tõlgendati valesti.
Lisaks ümbritses Eve'i mingi uus aura,
mis mingil põhjusel takistas mind teda põlgamast.
Rase
See on Watkins Glennis, mul läheb seal hästi.
Ja see on New Yorgis, eks? - Jah.
Võiksid võtta paar vaba päeva ja me võiks varakult sinna minna.
Ma olen rase.
Oota, mida?
Sa läksid närvi?
Ei! Ei läinud! Oota, kas sa oled närvis?
Natukene, jah.
Kas sina teadsid sellest?
Ma ei saanud kunagi päris aru raha mõttest
ega sellest, miks inimesed seda alati vajasid.
Aga Dennyl oli see üha enam mõtteis.
Ta treenis rohkem kui kunagi varem.
Ta võttis lisaks õpetustunde, osales igal võistlusel, kus sai.
Tunnen sinust puudust.
Seeläbi olin üha enam Eve'iga omapead.
Tule nüüd, Enz. Tule.
Kui aus olla, siis ma ei jaganud Denny kiindumust temasse.
Hei, sõbrake, suur aitäh.
Aga meil tekkis oma rütm.
See on väga kena.
Kohati meenutas ta mulle mu oma ema,
kui ta ohkas ja oma asendit kohendas.
Kindlasti on imeline omada keha, mis suudab kanda enda sees tervet olevust.
Lisaks paelussile, mis mul olnud on.
Tahad teada, mis tunne see on?
Tubli poiss.
Kas tundsid? Kas tundsid seda kõksu?
Oi, kulla poiss, tule siia.
Kõik on korras. Tule siia.
Kõik on hästi.
Ma ei kujutanud ettegi, mis võis toimuda Eve'i maagilises paunas,
kus beebit kokku pandi.
Lootsin vaid, et ta oleks minu nägu.
Enzo, hoog maha, see on su ainus kink.
See on mugav. - Nii tore.
See näeb ilmselt välja täpselt nagu see, mille ma sulle eelmine kord kinkisin...
Kas see meeldib sulle?
Pike Place'ist. 100% käsitöö.
See on... - Su lemmiktooni roosa.
On jah.
On kõik korras?
Kombes. Tahan näha, milline see välja näeb.
Kas räägiks veel sellest ämmaemanda asjast?
Kallis, me oleme sellest rääkinud. - Ma tean.
Lihtsalt ütlen. Mina sündisin haiglas, sina sündisid haiglas.
Ma tean, aga ma tahaks seda siin teha.
Tanya sünnitas oma kaksikud ka kodus.
Ja need kaks abilist olevat olnud imelised.
Hästi.
Tere, ema. Häid jõ...
Hästi.
Keegi kuskilt kuskilt... Penske?
Esimesel jõulupühal?
Mis müts see on?
Öeldakse, et koerad on värvipimedad.
Ilmselt on sama lugu Dennyga.
Jah, ma ootan siis järgmist kõnet, olgu.
Nägemist.
Mis on? - See oli Penske tiimi Judd Murphy.
Tal on sõitja puudu ja ta pakkus mulle kohta Daytona 24-tunni sõidus.
See on ju hea, eks?
Hea? See on super. Ikkagi Daytona.
See on see võimalus, mida olen oodanud. See võib muuta mu jaoks kõike.
Issand, Denny, see on ju imetore!
See on jaanuari viimasel nädalavahetusel.
Ja siis? Meie tähtaeg on ju alles 15. veebruar.
See on liiga napikas.
Äkki tuleksid minuga kaasa? Ah?
Me ei pea lendama.
Denny. Ma ei sõida Floridasse.
Aga sina pead seda tegema.
Pole midagi arutada. See on sinu võimalus.
Kui sul hästi läheb, avab see mõnegi ukse.
Sa ei muretse ajastuse pärast... üldse?
Millal ma kuhugi liiga vara jõudnud olen?
Ma ei teadnud, et inimene selliseid hääli teeb.
Denny jäi sellest kõigest ilma, sõites öö otsa Daytonas.
Denny Swift autos nr 22 andmas vapustavat etteastet,
arvestades, et tiim oli 10. kohal. - Sa oled väga tubli, Eve.
Läheneb maratonvõistluse 17. tund ja vihma lausa kallab.
Ma tahan Dennyga rääkida. Saad talle helistada?
Pressi lihtsalt edasi, eks?
Swift tagasi auto nr 22 roolis, hingab 17-le kuklasse.
Veel üks pressimine.
Uskumatu! Denny Swift tõusis liidriks, näidates suurepäraseid oskusi.
Oi, tere, armas tüdruk.
Sa oled armas ja soe.
Jätame teid nüüd omapead.
Aitäh. - Võta heaks.
Kuts, lase jalga!
Ei, tema võib jääda.
Enzo.
See lõhn oli... enneolematu.
Tule siia, kulla poiss. Tule siia.
Ma polnud eales kohanud nii kaunist olevust.
Zoë,
see on Enzo.
Ta on ka sinu pere liige.
Ja ta kaitseb sind alati.
Tere, kuidas läheb? On ta terve? - Tere! Hästi. Jah, imehästi.
Ta on oma issit oodanud.
Ma oleks pidanud siin olema.
Kallis, ta on päevavanune. - Tean, aga ikkagi...
Nüüd oled siin.
Selleks me kohtusimegi.
Et teha valmis see perfektne väike asi.
Ma ei saa ikka veel aru.
Me kaotasime. Pole midagi.
Olime enne viimast vahetust ringiga ees.
Ütlesin Murphile, et ma sõidaks ise lõpuni,
aga sponsorid surusid talle peale seda
imelast Californiast, kes on viimasel ajal kõvasti meedias olnud.
10 minti hiljem põrutas seina. Auto sodiks.
Aga sina sõitsid hästi.
Sel pole erilist tähtsust, kui su tiim ei lõpeta.
Pole midagi.
Tõsiselt. Tulevad uued võistlused.
Jah. - Jah.
Oi, Zoë. Vaata.
Kus ta on? Pole nii ammu näinud!
Kaksikud käisid nüüd tavatult tihti külas,
et koormata meie kodu koledate kinkidega.
Denny tegi näo, et see teda ei sega,
aga miski selle sebra juures tegi mind rahutuks.
Vaata neid ilusaid silmi. Tere, väike tüdruk.
Isa, mähkmeid peab vahetama. - Oi, ma ise!
Jah, vanaema hoolitseb su eest.
Denny!
Sa teed edusamme. - Aitäh.
Vaatasin natuke su võiduajamist, muide.
Kuidas sel poisil läheb, kes avarii tegi?
Me oleme sellest juba rääkinud.
Aga nüüd on sul tütar.
Näiteks, kui sa saad rängalt viga,
või, jumal hoidku, surma...
Ei saa. - Sa ei saa seda lubada.
Jah, saan küll.
Ma luban sulle, et hoolitsen alati Eve'i ja Zoë eest, tulgu, mis tuleb.
Ja ma vannun, et pean turvalisust esmatähtsaks,
kui see tähendaks ka iga võidusõidu kaotamist.
Nägemist, kullake. Kallis oled.
Mind pani imestama, millist väge omas nii väike olevus nagu Zoë.
Vägi, mida ta kasutas ka minu peal,
pingutades sama palju kui Maa Kuu puhul selle orbiidil.
Ma olin tema põhiline meelelahutaja,
karates tennisepallide järele ja tormates tagasi neid püüdma,
tantsides seejärel kui neljajalgne kloun, et neid jälle püüda.
Jookse!
Oled valmis, sünnipäevalaps? Nonii, läks.
Ma olin nii sukeldunud tema maailma, et ma ei lugenud enam nädalaid ega kuid.
Tasa, tasa,
nüüd!
Ja kui ta rääkis oma mängukaaslastele, et mina olen ta suur vend,
siis mu süda paisus uhkusest.
Kuum kartul!
Haisvad Alukad! Oi! Ta tuleb!
Läks! Ta tuleb suure hooga!
Tubli poiss.
Kõik peavad oma suupistet ootama.
Isegi sebrad. Eks, õpetaja?
Issi! - Tere!
Vabandust, et ma su tantsuetendust ei näinud. Emme rääkis mulle kõigest.
Kas sa võitsid?
Ei, kullake, seda mitte.
Parem?
Sul pole aimugi.
Aitäh, et me tüdrukute eest hoolitsesid, Enz.
Nii, mis meil siis siin on?
See on mu teine klass.
Ma oleks nagu kogu aeg rajal või lennukis.
Mulle tundub ka kohati nii.
See läheb kergemaks.
On kõik hästi?
Lihtsalt peavalu. Parandasin õhtul kaua töid.
Sellega ei pidanud nii kaua minema, tead.
Unistus oli alati vormel 1, aga tundub,
nagu ma pingutaks kogu aeg ühe koha peal.
Kuule,
ühtegi võidusõitu pole võidetud esimeses kurvis.
Jah.
Sa armastad seda ju endiselt, eks?
Jah, muidugi.
Võibolla sellest ei piisa.
Ma ei tea.
Apex pakkus mulle kohta Laguna Seca tiimis.
Ütlesin neile, et pean järele mõtlema.
Sa oled lihtsalt väsinud.
Jah.
Veetsin unetu öö, mõeldes Denny jutu peale.
Lõpetada võidusõitmine?
Ta oli võidusõitja samavõrd, nagu mina olin koer.
See oli ta loomuses. Tema saatus.
Mongoolia folkloori kohaselt suudavad koerad näha ka hingedemaailma.
Zoë, kullake, söök on valmis!
Ma tahan issit oodata. - Issi õpetab täna.
Veel viis minutit?
Hästi. Enzo, õhtusöök!
Jah!
Ja siis varjutas mu muret Denny pärast see lehk.
Lõhn ta kõrvadest ja ninaõõnest nagu kõdunemine.
Nagu mädanev puit.
Kerge keele olemasolul saanuks ma teda hoiatada.
Ära nüüd sina ka mind tüütama hakka, sõbrake.
Sain vaid vaadata ja tunda sisimas tühjust,
sest ma ei saanud teda kuidagi aidata.
Sebra tummas jõllituses tundsin, nagu ta oleks narrinud mu olukorda.
Eve oli pannud mu ülesandeks Zoë kaitsmise.
Aga kellegi ülesandeks polnud kaitsta Eve'i.
Kuule, kuss. Sa ajad Zoë üles.
Tule.
Mis ajast sa mu pardakaamera videoid vaatad?
Kuidas sina läbid kurve nii palju kiiremini kui teised autod?
Noh,
enamik juhte kardab vihma, sest see on ettearvamatu element.
Nad on sunnitud sellele reageerima.
Ja kui nad reageerivad kiiruse pealt,
siis on nad ilmselt hiljaks jäänud. Nii et nad peakski seda kartma.
Noh, mina kardan juba vaadateski.
Jah, aga kui sa sunnid autot midagi tegema, siis sa ei pea ennustama.
Tulemus on sinu kontrolli all.
Paned auto libisema enne, kui see ise libiseks?
Jah.
Autos istudes olen omaenda saatuse looja.
"See, mille sa lood, on sinu ees."
Loo iseenda tingimused ja... vihm on vaid vihm.
Hommikul helistad Apexi omadele
ja sa ütled neile, et kohtute Laguna Seca rajal.
Ja sa ei tohi loobuda, mitte kunagi.
Ei meie ega kellegi teise pärast.
Luba mulle.
Ma luban.
Tol hetkel mõistsin Denny armastust Eve'i vastu
ja miks olin kaua kartnud teda ise armastada.
Tema oli minu ettearvamatu element.
Tema oli minu vihm.
Meid on ootamas imekaunis päev siin Laguna Seca ringrajal Salinases Californias.
Rajal on vägev hulk, 43 autot, ja muljetavaldav rivi sõitjaid.
Emme? - Mine paki oma asjad.
Lähme paariks päevaks vanaema-vanaisa juurde, kuni issi tagasi koju jõuab.
Kas sul on paha olla?
Ma pean lihtsalt puhkama.
Palun?
Lähme.
See kõik käis nii kähku.
Nad olid viie minutiga läinud.
Aga mina mitte. Ma olin ikka veel siin.
Denny sõnul on paanika sõitja suurim vaenlane.
Ma ei paanitsenud. Ei rapsinud ega tardunud
kuigi teadsin, et Denny tuleb koju alles kahe päeva pärast.
Aga ma olen koer.
Ja kui jumal ei andnud koertele pöidlaid,
andis ta meile võime toiduta vastu pidada pikki perioode.
Kuigi pöial oleks kasulik olnud,
lastes mul näiteks ust avada,
oli paremuselt teine oskus toiduta toime tulla.
Mida kauem mu isolatsioon kestis, seda ärevamaks ma muutusin.
Mis siis, kui Denny ei tulegi enam tagasi?
Joogivett oli piiratud koguses
ja mul polnud aimugi, kui kaua pean sellega hakkama saama.
Hoidsin endal hinge sees purudega, mida Zoë oli maha pillanud
ja talusin häbi, kergendades end vaibal,
oodates oma kannatuste lõppu.
Olin olnud üksinduses umbes 40 tundi, kui mul tekkisid hallutsinatsioonid.
Olin avastanud mahaaetud jogurti jäägid, kui kuulsin müra.
See oli see sebra.
Ma jälgisin seda olevust, kui ta esitas oma brutaalset burleski,
teadmata, kui palju rohkem ma seda talun.
Jooksin välja, lootes, et kujutasin nähtut ette,
deemonlik nägemus, tingitud glükoosipuudusest.
Aga kuidagi ma teadsin, et see on tõsi ning et juhtunud oli midagi koledat.
Kas keegi on kodus?
Tere, Enz.
Mida sa teed? Tule siia.
Enzo, tule siia!
Tule siia, sõbrake. Kuule.
Mis juhtus?
Kus kõik on?
Eve?
Kas Eve ja Zoë on veel seal?
Kas ma saaksin temaga rääkida?
Jah. Ma olen kodus. Enzo on siin.
Oota, Eve, pea...
Ta on olnud siin kogu selle aja?
Arvasin, et sa võtsid ta kaasa!
Ei, ma pean minema, ta eest hoolitsema.
Matt oli ainus koht, mida sa kasutasid?
Tule siia, sõbrake.
Ole lahke.
Issi, ma igatsesin sind! - Mina sind ka.
Kas ma võin loomadele tere öelda? - Jah, mine.
Ma püüan lihtsalt mõista.
Mul oli nii paha, et ma ei mõelnud.
Arsti arvates on see mingi viirus.
Tere, sõbrake. Tere.
Enz, mul on nii kahju. Nii kahju.
Zoë?
Midagi juhtus mu loomadega!
Segadus. Ma ei tea, miks ta nii tegi.
Zoë, ära nuta. Ma otsin ta üles.
Tule siia.
Tule siia! Paha koer! Tule!
Vaata, mida sa tegid. Vaata!
Kas näed? Miks sa nii tegid?
Paha koer!
Loll koer! - Denny, lõpeta!
Mida sa teed?
Mul oli vaid üks mõte:
Sebra pani end ilmselt ise kokku ja ründas teisi loomi pärast mu lahkumist.
Ma oleksin pidanud deemoni hävitama, kui võimalus oli.
Pidanuks selle ära sööma, kasvõi ise surres.
Anna andeks, Enz.
Ma luban, et ei tee nii enam kunagi.
Sa oled vana vintske koer.
Lähme.
Ma võitsin, muide.
Esimene oma kategoorias?
Kõige esimene.
Lisaks püsiv koht Apexi prototüübi peal.
Issand, Denny! Issand jumal!
Nad tahavad mind Sonomasse, et saaksin kohe tiimiga treenima hakata.
Ma olen su üle nii uhke.
Mõtlesin, et sõidaks äkki kõik koos? Vähemalt suveks?
Läheks kõigile võistlustele ja nii?
Võidusõidus läheb auto sinna, kuhu su pilk.
Sõitja, kes ei saa silmi seinalt lahti, kohtub vältimatult seinaga.
Aga sõitja, kes vaatab mööda rada, tundes, kuidas ta rehvid libisevad,
see sõitja hoiab enda kontrolli all nii autot kui oma saatust.
Mõistsin, et seda oligi Denny teinud.
Oli esile kutsunud võidu, sest me vajasime seda.
Võtmed.
Nonii. Ma helistan siis õhtul.
Nägemist. Kuule, mul on seda vaja.
Vaatame.
Aitäh. Aitäh.
Lõbutse. - Nägemist.
Nägemist, issi!
Tere, ema. - Tere. Kuidas sa end tunned?
Hästi. Palju parem juba.
Jalutan Enzoga, kuni Zoë koolis on.
Pean end vormi ajama, jube lödi olen.
Ise oled nagu õrn kõrs.
Kas Denny on jälle ära?
Ema, jätame selle teema. Kuulen seda juttu isalt piisavalt.
Kallike, ma lihtsalt küsin. - Ma tean.
Pean minema. Pärast helistan. Kallis oled.
Armastan sind. - Nägemist.
Kõik on korras.
Ma olen kombes.
On hetki, kui tung rääkida on meeletu.
Seal on number.
Mõnikord vihkan ma seda, mis ma olen.
Tule nüüd.
Tule siia.
Jah... ta saab terveks.
Tänud, Mike. - Pole probleemi.
Nad ei räägi isegi biopsiast,
lihtsalt lõikaks ära, pahaloomuline või mitte.
Kas ma helistan su eest Apexisse?
Ei, juba helistasin.
Ütlesin, et jätan vahele hooaja või rohkemgi.
Ma pean siin olema.
Enzo, sina lähed täna onu Mike'i juurde. Mida sa selle kohta kostad?
Pead end Mike'i juures korralikult ülal, eks?
Paari päeva pärast näeme.
Oleksin teinud mida tahes, et temaga jääda.
Aga koerana ei lubatud mind haiglasse,
et kuulda diagnoosi või erinevaid variante.
Ma olin peaaegu 10-aastane,
aga keegi ei rääkinud mulle
ega oodanud minult muud, kui et ei hauguks ja et õiendaksin oma hädad õues.
Kusagil sebra ilmselt tantsis.
Ma mõtlesin põgenemisest.
Tahtsin kõik eemale tõugata ja joosta ning elada koos oma esivanematega
Mongoolia tasandikel.
Oleksingi jooksnud, kui polnuks usku
sellesse, et Denny jälle kõik korda ajab.
Ta sai opilt välja.
Nüüd ootame ja... vaatame, kuidas ta reageerib.
Hei, semu.
Käik kiilub kinni. Sidur libiseb.
Ülekuumenenud pidurid veavad alt.
Halb sõitja teeb avarii.
Keskpärane sõitja lööb käega.
Aga suurepärane sõidab probleemist läbi.
Kuule.
Ma pean homme õpetama.
Sa lähed pärast kooli Caroline'i juurde ja ma võtan su kell kuus peale.
Olgu.
Issi?
Jah.
Millal emme koju tuleb?
Ma ei tea, sõbrake.
Ma loodan, et varsti.
Suurepärane sõitja oskab edasi võistelda.
Head ööd, issi.
Armastan sind. - Mina sind ka.
Mis viga? Sulle ju meeldib grilljuust.
Aga see on lõuna ajaks juba külm.
Ära õienda oma isa kallal. Ma üritan töö käigus seda õppida.
Teie naine töötab ka, mis?
Emme on haiglas. Ta aju jäi haigeks.
Ma võtan su kohe pärast kooli peale.
Aga täna on teisipäev. Mul on pikk päev.
Millal see siis lõpeb?
Küsi emmelt. Tema teab.
Nägemist, kullake. - Nägemist.
Tere, emme.
Päevadest said nädalad ja Eve ei tulnud ikka haiglast koju.
Sinuga saab kõik korda.
Kõik saab korda.
Võibolla peaksid istet võtma.
Inimesed, kes hoolisid Dennyst, tulid igatpidi talle vastu.
Mike sai talle poole kohaga töö garaažis
ja hoolitses minu eest, kui Denny palus.
Ja ta pidi omandama uusi oskusi.
Sa teed mulle haiget!
Vabandust.
Zoë veetis kuumad suvepäevad lastelaagris Rohejärve ääres.
Tere, kallike.
Ja mõned ööd kaksikute juures.
Nägemist!
Lähme.
Neil õhtutel jäi Denny kauaks haiglasse Eve'i juurde.
Koju jõudes oli ta väga vaikne.
Ja siis pidin mina pakkuma seda, mida ta vajas.
Sügiseks olime me nagu kogenud boksimeeskond.
Nägime ette, kohanesime, korrigeerisime.
Oota, kallike, võta. Su lõuna.
Aitäh, issi. - Hiljem näeme.
Nägemist, Enzo.
Nägemist.
Mida sa kostad, Enz?
See sulle meeldib. Oled valmis?
Hei, Zoë!
Õhtusöök!
Benjamin üritab välisrajalt, ees on Wilson ja Neal.
Ebaaus. Punase auto süü. - Jah ja ei.
Sa ise vastutad oma positsiooni eest rajal.
Seda see punane auto tegigi.
Mingil hetkel pead igas sõidus
riskeerima, kui sa võita tahad.
"Aeglaselt, kui teised kiirustavad, kiiresti, kui teised aeglustavad."
Issand! Su ema lööb mu maha.
Tol õhtul helistati Dennyle.
Arstid lubasid Eve'il viimaks koju tulla,
ainult et ta ei tuleks meie juurde.
Miks emme meiega olla ei või?
Küll varsti võib.
Aga me mõtlesime, et kuna su vanavanemad on kogu aeg kodus,
siis oleks tal parem nende juures olla.
Aga ainult praeguseks.
Emme on kohal!
Oh, Zoë... - Pole midagi, ema.
Mu pisike. Olen seda nii oodanud.
Mina ka.
See on endiselt tema, poiss.
"Ja lund langes orava peale ja lund langes kopra peale,
ja lund langes kõigi peale.
Aga siis ta ütles: "Vaata, just nagu arvasime."
Ja Boggan vastas: "Sssoovi."
Charles kirjutas oma soovi paberitükile."
Ma ei saa aru. Mida te soovite?
Arvame Maxwelliga, et Zoë peaks siia jääma. Vähemalt seni, kuni...
Kuni milleni? Kas me eeldamegi, et ta ei jää elama?
Me kõik palume parimat tulemust. Aga sa kuulsid, mida arst ütles.
See võib olla Zoë ainus aeg oma emaga olla.
Ma võin teda kooli ja koju vedada. Või sina.
Mida iganes sa soovid.
Ja sinagi oled teretulnud siia jääma. Me lihtsalt ei arvanud, et sa...
See on sinu otsustada.
Ma räägin sellest Eve'iga.
Lähme.
Nad tahavad meid aidata, Denny.
Ma tean.
Loeb see, mida sina tahad.
Ma tahan oma endist elu tagasi.
Kas mu isa on sinuga paremini käitunud? Ta lubas, et ta teeb seda.
Jah, pole viga. Me oleme kombes. Lihtsalt...
Lihtsalt keskendu iseendale. Eks?
Kolm korda üle õla, mõne nädala pärast saan natuke jõudu tagasi
ja me saame mõlemad jälle koju minna.
Tõsi?
Tõsi.
Ma tahan, et sa jälle võistlema hakkaksid.
Sa oled sellest liiga kaua eemal olnud.
Eks me näe.
Ma ei saa olla põhjus, miks sa loobusid.
Sa lubasid mulle, et ei loobu.
Ei loobugi.
Maga nüüd natuke...
eks ole?
Ma armastan sind.
Armastan sind nii väga.
Kindlasti on raske olla inimene.
Kahtlen oma võimes sellisel tasemel suhelda,
aga ma tean, et seda on vaja, kui minust saaks inimene, nagu ma loodan.
Hoolitse meie tüdrukute eest, Enzo.
Olin ärkvel sel ja paljudel järgnevatel öödel.
Deemon tahtis Eve'ile järele tulla.
Aga esmalt pidi ta minust mööda saama.
Alles siis, kui teised olid ärganud, julgesin ma oma vahiposti loovutada.
Laisk peni.
Mõnedel öödel valvas Denny koos minuga.
Aga tema ei saanud hommikul puhata.
Ta pidi Zoë pärast tugev olema.
Köievedu. Kuidas sellega on?
Meil on köievedu.
Millise ta valib?
Niimoodi! Kätte sain. See on seal!
Enz, tule siia.
Tubli poiss.
Mäletad? - Jah.
Tema vastupidavus oli piiritu.
Ah... tennisereket. - Jah!
Ja vanaisa sai sulle klubis õpetaja
kolmapäeva pärastlõunateks. Kas poleks tore?
Tegelikult mulle kolmapäevad eriti ei sobi. Ma olen terve päeva garaažis.
Pole hullu. Meie võime ju sind sõidutada, Zoë?
Jah! - Jah.
Kui Eve'i vanemad Zoët nunnutasid, siis ta lasi.
Ta mõistis, et see on nende viis heita enda mõtteist see,
mis nende tütrega toimus.
See ülesanne oli muidugi võimatu.
Ma olen tagasi. Kus te olete?
Tere. - Üllatus!
Mis see üllatus on?
Tule. - Me otsustasime pidu pidada.
Meil on pidu? Ma pole sobivalt riides.
Sa oled erakordselt nägus.
Oled kindel, et see sulle jõukohane on?
Ma tahan koju tulla.
Ma tahan sind koju.
Nii väga, et sul pole aimugi.
Kas sa näed?
Näed või?
Ma ei karda seda enam.
Sest ma tean, et see pole lõpp.
Aga sina teadsid seda, eks ole?
Sa tead kõike.
Mitte kõike, ei.
Aga ma tean seda:
Eve'i viimne hingetõmme vabastas ta hinge.
Ma nägin ise, kuidas see lahkus.
Sai vabaks, et jätkata teekonda kuskil mujal.
See on kena.
See on titemäng. Ma pean nüüd suur olema.
Trish tegi Zoële natuke süüa.
Aitäh.
Kõik need inimesed.
Kõik ta vanad sõbrad.
Tema õpilased.
Jah, kõik armastasid teda.
Ma arvasin, et olen valmis, tead? Teadsin, et see tuleb, aga...
ma polnud valmis.
Üldsegi mitte.
Kui aus olla, Denny, siis just see
meid veidi muretsema panebki.
Et sa pole mingeid ettevalmistusi teinud. Tundub, et sul pole plaan paigas.
Plaan? Ma ei...
Zoë sööb röstsaia munaga.
Me alles alustasime.
Oi, ma arvasin...
Vabandust, millega me alustasime?
Kas üks teist ütleks, mis siin õieti toimub?
Oleme Maxwelliga rääkinud
ja mõtlesime, et ehk oleks parim kõigi asjaosaliste jaoks,
kui Zoë elaks edasi meie juures.
Mida? - Ta vajab praegu stabiilsust.
Ja meie meelest ei ole sina seisus, et talle seda tagada.
Mitte siis, kui jälle võistlema hakkad. - Kas sa naased võidusõidu juurde?
Muidugi, jah.
Mitte otsekohe, aga...
Ja kes siis Zoë eest hoolitsema hakkab?
Mina.
Nagu Eve'i eest? - Maxwell!
Mida see veel tähendama peaks?
Denny, palun, keegi ei meist ei jaksa selle üle praegu vaielda.
Kui sa oleks rohkem kohal olnud, oleksid märganud, et midagi on valesti.
Oleks õigel ajal jaole saadud. - See pole tõsi!
Ta on lihtsalt endast väljas, Denny.
Sa ei arva, et küsisin seda arstidelt tuhat korda?
Me kõik teame, et keegi ei saanuks midagi teha. Asi pole selles.
Zoë tuleb minuga koju. Jutu lõpp!
Tahame vaid kaaluda, mis oleks Zoële parim.
Zoële on parim... olla koos oma isaga.
Ja kui te tahate temaga üldse suhelda,
siis jätke see teema kohe sinnapaika!
Näed, mida ma sulle ütlesin?
Aga sa võiks olla endiselt tema elus, nii palju, kui ise tahad.
Meil on aega ja raha, et hoolitseda ta eest nii, nagu Eve tahtnuks.
Sina saad minna täiskohaga võidusõitjaks.
Mulle aitab. Aitab selle kuulamisest.
Sa ei jäta meile muud võimalust.
Maxwell, sa lubasid, et ei tee seda!
Kas see on nali?
Ma matsin just oma naise maha ja te nõuate kohtu kaudu mu tütre hooldusõigust?
Denny, mul on väga kahju. See pole üldse see, mida me arvasime, et...
Muna sai söödud.
Kallike, mine paki oma asjad. Me läheme kohe koju.
Kõik on hästi, kullake.
Su isa peab mõned asjad korda ajama, nii et sa jääd praegu meie juurde.
Zoë, mine võta oma asjad. Me lahkume.
Kes sa enda arust oled?
Sa ei suuda seda üksi ja sa tead seda.
Mis siis, kui kaod jälle mitmeks päevaks oma võidusõitudele?
Sa istud igal nädalavahetusel lennukis.
Sa magasid ta sünnigi maha!
Sa ei võta teda.
Jumal hoidku.
Kas sa... - Olen kombes.
Ma ütlesin, et olen kombes!
Denny, palun lase tal jääda.
Praeguseks. Advokaadid leiaks kompromissi!
Zoë!
Tuleme pärast su nukkude järele, eks? - Olgu.
Kullake, istu palun autosse.
Sa teed suure vea!
Enzo, roni autosse.
Mitte praegu, Enzo.
Mida? Hästi.
Ma ei tea, mida näidati. Teadsin vaid, et ta vajas mõtete hajutamist.
Eve tegi seda, kui Dennyl meel must oli.
Hästi, hull koer.
Selgus, et see oli Luksemburgi 1989. aasta GP,
mille võitis Iiri sõitja Kevin Finnerty York,
sõites viimased 20 ringi vaid kahe käiguga.
Tõeline meister saavutab asju, mida tavaline inimene peaks võimatuks.
Denny pidi seda lihtsalt meeles pidama.
Aitäh, et kodus mu kõnele vastasid, Mark. Oled ainus jurist, keda ma tean.
Ja sa oled ainus mehaanik, keda ma usaldan.
Rahu, Denny.
Telefonis räägitu põhjal on asi lihtne.
Kus su tütar praegu on?
Tahtis kooli minna. Kas pidanuks koju jätma?
Ei, see on hea. Soosid ta vajadusi.
Nad püüavad väita, et oled kehv lapsevanem
tänu su ametiga seotud ohtudele.
See on täiesti aluseta hagi.
Ei kujuta ette, miks nad selle üldse esitasid.
Ma nõuan kiirotsust ja asi unustatud.
Sa väidad, et neil pole lootustki. - See on Washingtoni osariik.
Laps jäetakse alati bioloogilisele vanemale.
Pole küsimustki.
Tere päevast, inspektorid. - Olete Denny Swift?
Vaatan järele, kas ta on veel tagapool.
Mina olen Denny Swift.
Kas astuksite leti tagant välja, sir?
Hästi.
Meil on order teie vahistamiseks.
On see mingi nali?
Pange palun käed letile ja ajage jalad laiali.
Hästi.
Kuule, sõbrake, kõik on hästi.
Oskate te öelda, kaua selleks aega kulub? - Teil on õigus vaikida...
Pean oma tütre koolist ära tooma.
Denny, ma võin ta ise ära tuua.
Ei, helista Mark Finnile. Ta teab, mida teha.
Kas mõistate oma õigusi? - Jah, mõistan.
Helista Mark Finnile.
Koht. - Mille eest te ta vahistate?
Olin sellist abitust tundnud varem vaid korra.
Päeval, mil Eve metsas kokku kukkus.
Kohv homme hommikul kell 8.30.
Käime siis kõik üle, eks? - Olgu.
Püüdsime Zoël koolis järel käia, aga... - Tean, ta vanavanemad jõudsid ette.
Nad ajastasid selle meelega nii. Lähme.
Tänud, Mike.
Neljanda astme kallaletung on ränk rikkumine,
reaalne vangistus sind sellega ei ähvarda.
Aga me mõlemad teame, et asi pole selles.
Pole peaaegu lootustki, et hooldusõiguse saad, kui sind süüdi mõistetakse.
Seoses kriminaalsüüdistusega
kehtestas kohtunik ajutise lähenemiskeelu.
See tähendab, et sul kulub 90 päeva, enne kui jälle Zoët näed.
Ei.
Ei, ma ei saa nii... - Sa pead.
Eve'i vanematelt on juba esildis su õiguste tühistamiseks.
Mark, hullumeelsus. Tema haaras minust.
Tunnistajaid on?
Trish vist, aga ta oli seljaga.
Ma võin temaga rääkida.
Ei, ära räägi kummagagi, tõsiselt.
Sa seaks kogu kohtuasja ohtu.
Selgitamaks su puudumist Zoële,
peame mõtlema välja loo, et sa sõidad ühes tiimis Euroopas.
Nad nõustusid ka kirjavahetusega.
90 päeva!
Ebaõiglus oli talumatu.
Esmalt kaotas Denny Eve'i, ja nüüd võetaks talt Zoë ka ära.
Denny võitles nädalate möödudes.
Kuigi ma tahan väga inimene olla,
on koeral üks eelis, millest puudust tunneksin.
Kallis oled isa, võida minu eest!
Mida sa arvad, Enz?
See on järgmine:
Koer võib oma hingeelu välja lülitada.
Ta võib istuda pingutamata tundide kaupa.
Koer suudab muuta maailma tempot, aga inimesed on selle armu all.
Mis värk selle koeraga on?
Zoë palub vanavanematelt, et koera näha saaks.
Muidugi võib ta Enzot näha.
Ütle talle, et koer on Mike'i juures
et lasen Mike'il ta nädalavahetuseks sinna viia.
Olgu. Ma pakun selle välja.
Tänud, Mark.
Kuule, sekretäri sõnul saatsime sulle arve.
Maksin ära. - See oli eelmine arve.
Saan aru, et sa ei või osariigist lahkuda, nii et võistlemine ei tule kõne alla.
Aga mul töötavad inimesed selle asja kallal, praktikandid, tugipersonal.
Jah, ma tean, Mark. Ma leian viisi ära maksta.
Oli raske mõista seda pööret meie elus.
Tule siia, Enz!
Vaata, et enne tuppa tulekut käpad puhtaks saab.
Vanaema lasi just vaipu puhastada. - Hästi.
Kuule, väike Enzo, tore sind näha...
Ma igatsen issit taga, aga sina?
Esmakordselt olin rahul, et rääkida ei oska.
Ma ei teaks, mida talle öelda.
Pärast Zoë uinumist kasutasin võimalust luurata kaksikute järel.
See mees lõi mu pikali.
Ma murdsin roide, jumal küll.
Sa nägid, mis juhtus!
Advokaadi sõnul sõltub kogu kohtuasi sellest,
et sa kinnitaksid minu avaldust.
Sa pead tunnistama.
Minu sees kääris pimedus.
Pea meeles, kelle nimel me seda teeme, eks? Meie tütretütre.
Ainult see loeb.
Ja ma kasutasin meeleldi oma koeralikkust, et veidi õiglust jagada.
Mida?
Sulle meeldib pipar? - Maxwell.
Teadsin, et see teeb mulle halba, aga sõin.
Hea, eks?
Lõppude lõpuks olin kõigest loll koer.
Ma vaatasin ja ootasin,
samas kui mu kõhus küpses kole segu.
Tule.
Me peame õue minema, tule.
Tule. Läksime, läksime!
Tule nüüd, lähme, las käia.
Oi, ei, ei. Ei!
Ei, ei, ei!
Trish! Tule siia!
Koer lasi just vedela hunniku vaiba peale!
Kus ämber on?
Issand jumal.
Trish! Kas sa saad siia tulla?
Eks tegutse, härra.
Pilk on alati ettepoole, jälgib järgmist kurvi.
Anna mulle hetk, eks?
Mis juhtus? Arvasin, et nad hoiavad teda täna õhtuni.
Nii palju, kui ma aru sain, polnud Enzo just ideaalne külaline.
Olgu. Olemegi siin peaaegu lõpetanud.
Mu vanad silmad polnud enam aastaid rada näinud.
Ei saanud arugi, kuidas sellest puudust tundsin.
Tundsin tukset oma vanast unistusest,
sõita tõelises võidusõiduautos tema kõrval.
Nonii, tund on läbi, rada puhtaks!
Kõik õpilased tribüünile. Keegi ei lähe koju.
Denny, on sul hetk aega?
Üks hetk.
Luca!
Don, kuidas läheb? Tore sind näha. - Sama.
See on Luca Pantoni Ferrarist. Ta on meil Itaaliast külas.
Denny Swift. - Meeldiv.
Kas see on uus mudel?
Jah, otse tehasest. - See on oma silmaga vaadates veel kenam.
Nägin sind kord võistlemas. Daytonas.
Jah, see oli päris karm.
Luca lootis, et näitad talle rada.
Jah, sir.
Kes see on?
Ferrari sõitjate pealik, Itaaliast.
Ma arvan, et esimese ringiga harjub autoga
ja järgmine läheb juba lennates.
Minu järel.
Tule, Enz. - Siia üles. Kõik kokku.
Vaadake. Saate meistriklassi näha.
Samas, kui keegi teist peaks nii sõitma,
saate musta lipu nii ruttu, et pea käib ringi.
Denny on proff.
Kuidas oli?
See oli uskumatu.
Sa väärid seda.
Show on läbi! - Mida arvad, poiss?
Kohtume kõigiga homme! - Oled Ferrari tüüp. Kas pole iludus?
Tahaksin sulle töökohta pakkuda.
Töötan Maranellos, vabriku peakorteris,
ja meil on seal imekena rada.
Hakkaksid autosid testima.
Tänan, hr Pantoni, aga...
on teatud asjad, mis ei lase mul praegu riigist lahkuda.
Don selgitas mulle su probleemi.
Aga kui su olukord peaks muutuma,
siis mu number on sellel kaardil.
Oli meeldiv.
Tänan, sir.
Lähme.
Ta päris su kohta aastate jooksul.
Kui rääkisin, mida sa Eve'iga kogesid, ütles ta, et tahab sind palgata.
Tean vaid, et ta austab su võitlust tütre eest.
Ja mis siis, kui ma ei võida?
Häbi ei peitu võistluse kaotamises,
ainult mitte võistlemises, sest kardad kaotada.
Otsi oma õpilased üles ja tagasi rajale. Sest seal ongi sinu koht.
Lähme.
90 päeva tundus igavikuna, isegi mulle.
Aga viimaks saabus üheksakümnes päev.
Tere. - Issi!
Tere.
Enzo!
Ma tulen talle kella kuueks järele. - Hästi.
Ole tubli. - Aitäh.
Igatsesin sind. - Igatsesin sind.
Tule. Tegin õhtusöögiks midagi erilist.
Issi?
Kas sa lähed varsti tagasi Euroopasse?
Ei, mitte veel, kullake. - Jee.
Aga Zoë, sa pead olema oma vanavanemate juures
veel natukene aega, eks?
Ei, ma tahan koju tulla.
Tean. Ja ma tahan seda üle kõige, aga...
Juristid peavad jõudma otsusele, et kus sul kõige parem elada oleks.
Eks? Nii juhtub alati, kui kellegi emme sureb.
Lihtsalt ütle neile. Et ma tahan elada kodus sinu ja Enzoga.
Olgu.
Ma ütlen neile.
Nägemist, issi. - Nägemist, pisike.
Kohtuni saad ta igal teisel nädalavahetusel.
Pärast seda... - Kõik või mitte midagi.
Kuule, Denny...
Ma tean, et sa ei soovi praegu seda kuulda,
aga nende advokaat tegi mulle asja selgeks.
See hagi, kriminaalsüüdistus, see kõik võib kaduda hommepäev,
kui loobud hooldusõiguse nõudmisest.
Mul on kohustus selgitada, et meil on nüüd mõjutusvahend.
Ma räägin külastustest, privileegidest.
Asjust, mida meil on palju raskem saada,
kui sind mõistetakse süüdi kallaletungis
ja Zoë vanavanematele määratakse hooldusõigus.
Mõjutusvahend.
Ma ei väida, et meie võit oleks võimatu.
Võimegi võita.
Aga me võime ka kaotada. Suurelt.
Ei saa kaotada, Mark.
Denny, igaüks võib kaotada. Sina peaks seda ju ometi teadma.
Kuule,
mõtle selle üle järele, eks?
Ma teadsin, mida Denny mõtles.
Oleks tal vaid rooliratas, millest kinni hoida, siis ta käed ei väriseks.
"Ainult sina ja mina, Enzo."
Seda ütles ta ikka, kui õhtujooksudel käisime.
Edasi, Enz! Läksime.
Aga mitte tol õhtul.
Me olime üheskoos, aga üksi.
Ma hakkasin plaani hauduma.
Sõidaks ühel päeval Zoë kooli juurde, võtaks ta ette teatamata peale
ja põrutaks siis otse Montréali, kus nad korraldavad iga suvi Grand Prix'd.
Enz?
Enzo, püsi seal, kus sa oled!
Enzo, ei!
Jumal küll!
Ma ei näinud teda! - Pole teie süü.
See oli minu süü. Loll.
On ta terve? - Hingab veel.
Olen nii loll. - Viime ta teie autosse.
Auto läheb sinna, kuhu pilk. Kuidas ma selle unustasin?
Ayrton Senna ei pidanud Imola rajal surema.
Ma mõtlesin sellele teel haiglasse.
Ta tabas betoonbarjääri Tamburello kurvis kiirusel 305 km/h.
Ta oleks võinud ellu jääda, kui poleks olnud väikest amorditükki,
mis ta kiivri läbistas.
SEAVIEW' loomakliinik
Otse tagatuppa.
Aga ma tean tõde.
Senna suri, sest ta keha ülesanne oli täidetud.
Hing oli kõik vajaliku selgeks õppinud.
Ja ma teadsin, et kui mul oleks kõik vajalik juba selge,
siis oleksin minagi läinud.
Aga ilmselt oli mul veel tööd teha.
Sisemine verejooks.
Ja neerukahjustus.
Õnneseen. Oleks võinud hullemini minna.
Pean teiega aus olema, hr Swift. Nii vanal koeral nagu teie oma
on selline vigastus sageli lõpu algus.
Röntgen, rahustid, valuvaigistid ja öine eritasu teeb kokku 812 dollarit.
Tänan.
Vabandust, teie kaart lükati tagasi.
Hästi, siin... mu deebetkaart.
Ütleb, et pole piisavalt raha.
Kas on probleem? - Ma kandsin täna oma palga üle, seega...
ilmselt peab lihtsalt kontole jõudma.
Mul on natuke sula, mul on...
300 dollarit.
Ma võin kohe hommikul panka minna ja tuua siis ülejäänud summa.
Pole hullu. Niimoodi juhtub.
Kirjuta kviitung 300 peale,
jäta Susanile kirjake, et ülejäänu kohta hommikul arve teeks.
Tegelikult,
kas sobib, kui ma sellest 20 alles jätan?
Tänan.
Oled valmis koju minema? Ah?
Ravimid hoidsid mind nädalaid teatavas poolunes,
mis tuli teatava kergendusena.
Mida iganes, et kustutada mälust Denny ilmet.
Pole minu asi öelda, kas see on õige otsus või mitte.
Aga olgu, kuidas on, toetan ma sind selles 100%-liselt.
Mina ka.
Sa teed seda, mida pead tegema. Zoë saab sellest vanemana aru.
Külaskäikude graafik jääb nii, nagu rääkisime.
Lisaks kolm nädalat suvel, nädal jõulude ajal ja aprilli vaheajal.
Aga süüdistused? - Nendest loobutakse otsekohe.
Nagu ma ütlesin, meil oli mõjutusvahendeid.
Terav paanika mu kurgus.
Vajan pliiatsit. - Kas ma nägin ikka veel und?
Kes oli see inimene, see teeskleja? Mida ta Dennyga teinud oli?
Vabandust. Ainus, mille ma leidsin.
Ja siis sai kõik selgeks.
See polnud Denny.
See oli see sebra.
Ma oleks saanud takistada deemonit Zoë lelusid hävitamast
ja ma ei suutnud.
Tean, et pidin selle peatama, aga kuidas?
Enzo! Anna need paberid siia!
Tule siia!
Kuhu ta läks? - Aknast välja!
Enzo, anna need paberid siia!
Pole naljakas, Tony. Enzo, viska maha! Ei!
See natuke nagu on naljakas ka.
Okei, tegid oma seisukoha teatavaks.
Helista nende juristidele.
Ütle neile, et kohtus näeme.
Ma olen selles asjas Enzo poolt.
Kindel? - Ma lubasin Eve'ile.
Ma ei löö käega.
Ma pean endale koera hankima.
Denny oli valmis riskima kõigega. Kohtus kaotades kaotaks ta Zoë.
Tema hingamine mõjus ebatavaliselt.
Sügav sisse-, kiire väljahingamine.
See heli oli mulle tuttav.
Niimoodi hingas ta enne võidusõitu.
Päev on käes, Enz.
Tony.
Tere, vana. Aitäh, et tulid.
Ma oleks ta töökotta toonud, aga ta ei tunne end viimasel ajal hästi.
Jah, vaesekene. - Vaata, Enz, kes siin on. Tony!
Tere, Enz, sõber. Kuidas läheb?
Õnn kaasa, Den. - Tänud.
Tahad telekat vaadata?
Koeri ei lubata kohtusse
ja nii pidin ma endale ette kujutama, mis linna teises otsas toimus.
Mõtlesin välja terveid stseene,
kus Denny kirjeldab tõeselt tolle päeva sündmusi
läbi minu melodramaatilise tunnetuse.
Protest, teie ausus! - See võis olla mu vanus,
aga mu kujutlusvõime kippus üha enam uitama.
Ei, sir. Kohe kindlasti mitte.
Kuni...
Kas pole võimalik, et mingil hetkel
otsustasite kiirust lisada?
Protest. Küsitud ja vastatud.
Kuidas?!
Jah. - Te isegi ei mäleta, et tapsite...
Olen teel.
Midagi juhtus. Tahad tulla?
Mis lahti, Den?
Pingutusega sain aru, mis oli juhtunud.
Aidaku mind jumal.
Täna oli päev, mil Trish tunnistas.
Kas räägite kohtule väidetavast rünnakust?
See juhtus nii, nagu mu abikaasa rääkis.
Nii et nägite ise, kuidas Dennis Swift
viskas teie abikaasa, endast 20 aastat vanema mehe, maha,
murdes ta roide ja peaaegu ka randme?
Jah.
Tänan. Rohkem küsimusi pole.
Võite ära tulla.
Soovitan teha lühikese pausi,
kuni ma vaatan läbi tunnistused ja materjalid.
Ma ei saa.
Kuidas palun?
Ma ei saa!
Ma ei saa seda teha. Arvasin, et saan, aga...
Ma ei näinud midagi. Ütlen seda, mida sa käskisid öelda.
Vabandust, aga ma ei saa seda enam teha.
Tean, et Denny armastas Eve'i liiga palju, et iial ta isale viga teha.
Protest. Tunnistaja spekuleerib.
See on teie enda tunnistaja.
Nad loobusid süüdistustest.
Kõigist. Visati välja.
Sa said hakkama, Denny. See on läbi.
Ta sai sellega hakkama.
Denny risk oli ära tasunud.
Kui sõitja julgeb luua omaenda tingimused,
siis on vihm lihtsalt vihm.
Issi!
Ma igatsesin su järele. - Ja mina sinu.
Zoë oli jälle meie oma.
Denny võitis ta tagasi ja see oli sajandi võit.
Denny, Luca Pantoni helistab sulle tagasi.
Luca, jah, tere.
Tänan, et tagasi helistate.
Tahtsin teile teada anda,
et mind USA-s hoidnud asjaolud on muutunud.
Ma kujutasin teda ette mingi imelise villa terrassil.
Ma saan su hääletoonist aru, et asi lahenes positiivselt.
Jah, sir.
Ja ma tahaks teada, kas teie poolt varem pakutud töökoht,
kas see on veel saadaval? - Jah.
Sel juhul kohtuksime tütre ja me koera Enzoga
teiega suure rõõmuga Maranellos.
Su koera nimi on Enzo?
Jah, ta on südame poolest võidusõitja.
Ma lasen oma assistendil kõik ära korraldada.
Tere tulemast Ferrarisse.
Me räägime veel, Denny.
Ciao.
Mis on, Zoë? - Oh sa!
Vägev pidu, millised kingid. Kena tort, Denny.
"Soovin sulle muinasjutulist sünnipäeva."
Mida sulle kingiti?
Issi, vaata! - Oi, lahe.
Ma ei...
Kui tahad, et ma ära läheks, ma...
Vanaema! - Tere, kullake.
Mina poleks nii andestav olnud.
Aga Denny pidi mõtlema Zoë peale.
Olin kuulnud väljendit "olla parem inimene".
Vanaisa!
Ma ei teadnud Dennyst paremat inimest.
Suur number üheksa.
Hästi.
Valmis? - Valmis olla...
läks!
Palju õnne sünnipäevaks. - Aitäh, issi.
Kes tahab torti? - Mina!
Jah? Hästi, vanaema, kas sa aitad? Võta köögist nuga.
Teinekord tundub, et mu elu on olnud pikk ja lühike ühekorraga.
Tundub, nagu oleksin elanud terve igaviku.
Jou, Enz!
Ja samas poleks aega nagu üldse möödunud.
Enzo?
Ma kuulen muret ta hääles.
Mis juhtus, sõbrake?
Oh, Enz.
Ma tunnen ta juures päeva lõhnu.
Mootoriõli ja bensiin... ja praekana.
Kas sa suudad püsti tõusta?
Nägin kord telekast dokumentaali Mongooliast.
Olgu.
Mongoolias, kui koer sureb,
maetakse ta kõrgele mägedesse, et inimesed ei saaks ta haua peal kõndida.
Ma olen siin, sõbrake. Siinsamas.
Ta peremees sosistab koerale kõrva, soovides, et ta järgmises elus
tuleks koer tagasi inimesena.
Kõik koerad ei tule tagasi inimestena. Ainult need, kes on valmis.
Tõstame su üles.
Ma olen valmis.
Ma tean, et surm ei ole lõpp.
Eve ütles seda. Ja ma usun teda.
Kui ma sellesse maailma naasen,
siis olen praktiliselt täiskasvanu hetkest, kui ma üsast väljun,
tänu kõigile mu ettevalmistustele.
Vaat niimoodi.
Ma jalutan teiste inimeste seas, limpsan huuli oma osava keelega
ja surun kätt oma kindla haardega.
Seal mu Enzo ongi.
Ja ma õpetan inimestele kõike, mida tean. Kõike, mida ma olen õppinud.
Kas nüüd on hästi? - Kõik on korras, Denny.
Korras.
Sa oled alati minuga koos olnud.
Sa oled olnud alati mu Enzo.
Esimesest korrast, mil sind nägin, teadsin, et oleme kokku loodud.
Ma armastan sind, poiss.
Mida sina siin teed?
Arvasin, et läheks rajale. Sest mul on Enzole üllatus.
Aitäh abi eest, Don. Me pole seal kaua.
Pole vaja kiirustada. Rada on teie.
Lõbutsege. - Aitäh, kullake.
Pole liiga pingul? Hästi.
Oled valmis?
Hästi.
Sõitjad, käivitage oma mootorid.
Ma pole end eales nii erilisena tundnud.
Sa said hakkama, vana.
Pidurid on soojad, rehvid on soojad. Kas prooviks äkki kiiremat ringi?
Ma tahaksin igaveseks siia jääda.
Jääda igaveseks nendega.
Teeme selle ringi korralikus tempos. Sobib?
Tahaks näha, mis neid Maranellos ootab.
Dennyst saab Ferrarile suurepärane sõitja.
Nii suurepärane, et ühel päeval valivad nad ta välja omade seast,
et lasta proovida vormel 1 meeskonda.
"Proovige mind," ütleb ta. Tahaks seda näha.
Enzo!
Aga me ei saa kõike, mida soovime.
Pealegi ei ole parimad sõitjad kinni tulevikus ega minevikus.
Parimad sõitjad keskenduvad ainult olevikule.
Sa oled olnud hea sõber.
Väga hea sõber.
Parimad sõbrad.
Tule siia.
Me läheme varsti koju.
Aga praegu soovin ainult üht ringi veel.
Ainult üht.
Haugatan veel, et ta teaks.
Kiiremini, Denny. Kiiremini!
MUGELLO, ITAALIA. 8 AASTAT HILJEM
Isa!
Paar inimest tahavad sinuga kohtuda.
Tule, suured fännid. Nad meeldiks sulle.
Sina oled boss.
Me oleme teie suurimad fännid. Teie tütar ütles, et te ei pane pahaks.
Ei, muidugi mitte.
Mu poeg räägib teist kogu aeg.
Ta sõidab karti. Ta on väga hea.
Kas te võiks kavale autogrammi anda?
Me vaatame homset võistlust ringi seest.
Enzo?
Mu nimi on Enzo.
Ta tahab meistriks saada. Nagu teie.
Te poeg meenutab mulle üht vana sõpra.
Mu telefoninumber Maranellos.
Kui te poeg on valmis, siis helistage.
Ma teen nii, et ta saaks õiget õpetust.
Ta räägib teist kogu aeg.
Et te olete kõigi aegade parim sõitja.
Isegi parem kui Senna.
Ta on südames võidusõitja.
Lähme.
Tõlkija Lauri Kaare